Пол Верлен
Сантиментален разговор

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Из парка стар, сред студ и самота,

две сенки минаха, на път в нощта.

Очите им са мъртви, а устата

едва отронват думи в тишината.

Из парка стар, сред студ и самота,

два призрака си спомнят младостта.

— Нали живее в теб страстта ни стара?

— Да помня туй — кое ще ме накара?

— Не ме ли виждаш пак насън поне?

Сега нима не се вълнуваш? — Не.

— Как бях щастлив, не може да узнае

напълно никой… — Може би така е…

— Пред нас надеждата огромна бе!

— Побягна тя към черното небе.

Така във мрака се отдалечиха —

нощта едничка чу речта им тиха.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.